Копља су носли улани и козаци, док је наша коњица била драгонског типа.
Имам негде, затурен примерак "Ратника" с почетка 20. века, са чланком о наоружању коњице по свету...
Елем, од податка да су француски кирасири место поткова кундака на карабинима имали кожно јастуче, због упирања о оклоп, до тога да Италијани експериментишу са копљиштима од бамбуса. Немачки улани су пак и 1914-18. имали копљишта од челичне цеви.
Поседујем и књигу о обуци коњице у Краљевини, негде из двадесетих. У тексту о наоружању аутор образлаже како за разлику од неких "војсака", које још цимају копља, наша коњица то не практикује. Наиме, војни рок је био прекратак да се добро савлада техника.
|